Příčiny vzniku 1. světové války
Moderátoři: Pátrač, kacermiroslav
Německo skutečně je zodpovědné za vypuknutí WW I. Ovšem nikoli jen Německo. Prakticky všechny evropské mocnosti měly svůj díl odpovědnosti. Hlavní příčinou byly spojenecké smlouvy, které velice rychle zatáhly do války všechny...protože nikdo nechtěl čekat, že ho někdo předejde. Nu a Německo bylo nejrychlejší.
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_01.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin200.gif)
Když zmizíš, tak budeš zmizelej, jinak tě zmizím já.
- jirka vrba
- četař
- Příspěvky: 62
- Registrován: 22/11/2005, 22:55
- Bydliště: Brno
Tak asi se v tom neorientuju, ale nejprve vyhlásilo válku r-u srbsku (které bylo mj. dosti velkým kazimírem - jako i na konci 20. století) a potom dosti zbytečně mobilizovalo Rusko - a v důsledku toho mu vyhláslo válku Německo.
hmm a ještě k tomu r-u ultimátu - jak to vypadá dnes v perspektivě teroristických útoků an USA a následné války v iráku?
... a přes to je hlavním (pro některé jediným) viníkem Velké války Německo?
hmm a ještě k tomu r-u ultimátu - jak to vypadá dnes v perspektivě teroristických útoků an USA a následné války v iráku?
![Wink :wink:](./images/smilies/icon_wink.gif)
... a přes to je hlavním (pro některé jediným) viníkem Velké války Německo?
Vyhlášení války Srbsku byla ovšem záminka pro další. Ten nešťastný systém spojeneckých smluv...a tenkrát se ještě smlouvy docela dodržovaly. Zcela jistě není jediným ani hlavním viníkem WW I jen Německo. Francie se například na válku vysloveně těšila! Rusko mělo zcela jasné dobyvačné plány. Atd. Německo bylo jedním z hlavních viníků, nic víc, nic míň.
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_01.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin200.gif)
Když zmizíš, tak budeš zmizelej, jinak tě zmizím já.
- Atlantis
- nadporučík
- Příspěvky: 819
- Registrován: 7/4/2005, 15:12
- Bydliště: Praha
- Kontaktovat uživatele:
Ano, velmi jednoduchý systém...R-U dalo nesplnitelné ultimatum Srbsku, to se jej pokusilo seč to šlo splnit, ovšem rozmístění vojenských jednotek na svém území (hehe, fakt paralela s Irákem) muselo s díky odmítnout. Na to ono oblíbené: Mím národům a následné vyhlášení války Srbsku. Rusko, v zájmu "slovanské sounáležitosti" (mlčet Zorbo) mobilizuje napomoc Srbsku jako hrozba pro Rakousko. Na to reaguje Německo tím, že dává Rusku 24 hodinové ultimatum (vzhledem ke kvalitě ruského spojení by se mohla nabízet vtipně otázka, jestli toto ultimatum vůbec do hl. štábu dorazilo:-) ) a když se nic neděje, vyhlašuje válku Rusku a pro jistotu i jeho spojencům (Anglii a Francii). Následně "na oplátku" vyhlašujíá tyto státy válku Německu a...už to jede. To že se poté dodatečně připojilo i Bulharsko (nenápadně chtějíc opět se stát Velkým Bulharskem z roku 1878) a Turecko (to že oba na straně osy, když Bulharský panovník toužil obnovit Byzanc, v čemž právě Turecko bylo největší překážkou, se docela divím)+Rumunsko a Itálie je věc již pozdější a podružná.
Yamato: Češký národ byl naladěn jednoznačně proti monarchii a nechtěl bojovat za zájmy Německa nebo Rakouska. Viz chování Čechů při odvodech(neustálé vzpírání se Němcům). Když na frontu odjížděli vojáci Rakouské armády, tak Němci a Madaři radostně zpívali a těšili se do boje, oproti tomu Češi a další porobené národy nebyli nijak nadšení a jen mysleli na to jak se dostat do zajetí a nebo do legií.
Sa58: Je logické že na Ruské frontě byl odpor Čechů k boji na straně Rakouska obzvlášt velký, nebot zde musely bojovat proti svým bratrům. Ovšem i v Itálii Češi přecházeli do zajetí a vstupovali do legií. Jinak pokud vím tak si Habsburkové Madary za války pochvalovali, zatímco nám Čechům nemohli přijít na jméno.
jirka vrba: Samozřejmě se vždy našli lidé kteří podporují protinárodní režim(at je jakýkoli) tito lidé jsou ovšem vždy v menšině.
Atlantis: TGM a další vlastenci byli od začátku proti Rakousku. Proč by jinak museli odcházet do exilu a nebo byli zavíráni do vězení.
Sa58: Je logické že na Ruské frontě byl odpor Čechů k boji na straně Rakouska obzvlášt velký, nebot zde musely bojovat proti svým bratrům. Ovšem i v Itálii Češi přecházeli do zajetí a vstupovali do legií. Jinak pokud vím tak si Habsburkové Madary za války pochvalovali, zatímco nám Čechům nemohli přijít na jméno.
jirka vrba: Samozřejmě se vždy našli lidé kteří podporují protinárodní režim(at je jakýkoli) tito lidé jsou ovšem vždy v menšině.
Atlantis: TGM a další vlastenci byli od začátku proti Rakousku. Proč by jinak museli odcházet do exilu a nebo byli zavíráni do vězení.
Německé císařství bylo federativní konstituční monarchií s demokratickým zřízením a velkou autonomií jednotlivích zemí(toté Rakousko). V mnoha ohledech bylo Německo demokratičtější než třeba Francie nebo Británie. Pokud tedy někdo tvrdí že tehdy Německo demokratické nebylo, musel by zároven tvrdit že demokratická nebyla ani Velká Británie nebo Francie.
Za rozpoutáním války stálo Německo. Němci měli roku 1914 stejné dobyvačné a agresivní plány jako roku 1939. Právě Němci přesvědčili Rakousko aby šlo do války se Srbskem a tím vyvolali velkou válku. Francie i Rusko tušili co Němci zamýšlejí a tak se na válku(a obranu svojí země) připravili. Jinak bylo zcela správné že se za Srbsko ostatní mocnosti tehdy postavili.
K té paralele tehdejší situace Srbska a dnešní situace Iráku o které se zde psalo. Ta paralela je zcela trefná. Politika Německa a Rakouska tehdy byla stejná jako dnes politika USA. Rozdíl je jen v tom že ostatní velmoci se dosud neodhodlali postavit za malé napadené státy.
Za rozpoutáním války stálo Německo. Němci měli roku 1914 stejné dobyvačné a agresivní plány jako roku 1939. Právě Němci přesvědčili Rakousko aby šlo do války se Srbskem a tím vyvolali velkou válku. Francie i Rusko tušili co Němci zamýšlejí a tak se na válku(a obranu svojí země) připravili. Jinak bylo zcela správné že se za Srbsko ostatní mocnosti tehdy postavili.
K té paralele tehdejší situace Srbska a dnešní situace Iráku o které se zde psalo. Ta paralela je zcela trefná. Politika Německa a Rakouska tehdy byla stejná jako dnes politika USA. Rozdíl je jen v tom že ostatní velmoci se dosud neodhodlali postavit za malé napadené státy.
- jirka vrba
- četař
- Příspěvky: 62
- Registrován: 22/11/2005, 22:55
- Bydliště: Brno
jirka vrba: "Mě se zdá, že za bezprostřední příčinu Velké války lze jednoznečnš označit rakousko-uherskou balkánskou politiku."
To, spolu s atentátem na Františka, je jen záminka. Hlavní příčinou je delší snaha Německa o své místo na slunci. Rakousko-Uhersko bylo v tomto defakto jen v vleku Německa, přesto, že mělo svoji politiku a ambice.
To, spolu s atentátem na Františka, je jen záminka. Hlavní příčinou je delší snaha Německa o své místo na slunci. Rakousko-Uhersko bylo v tomto defakto jen v vleku Německa, přesto, že mělo svoji politiku a ambice.
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/10002/topic_02.gif)
Člen palby bez super hlášky pod čarou
Všichni si přáli válku, Rakousko-Uhersko chtělo udržet svoji národnostní říši, atentát na Balkáně měl nacionalistickou stránku, v té době dosti kvetl nacionalismus v souvislosti s emancipací měštaňstva. Francie chtěla Německu odčinit svou porážku v prusko- francouzské válce. Velká Británie se obávala rostoucího neměckého loďstva a chtěla udržet na moři a kontinentě rovnováhu. Rusko chtělo získat kontrolu v průlivu mezi Černým a Středozemním mořem - zájem o Balkán, i když nebylo na válku připraveno, chtělo se také účastnit hry.
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/zakladatel_zlato.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/zasluhy_zlato.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_02.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/10002/topic_03.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/album_II.gif)
- Atlantis
- nadporučík
- Příspěvky: 819
- Registrován: 7/4/2005, 15:12
- Bydliště: Praha
- Kontaktovat uživatele:
Zorba:TGM a další NEBYLI proti R-U jako takovému, ale proti systému vlády. Lépeřečeno nelíbilo se jim, že zatímco maďaři byli R-U vyrovnáním z 1867 postaveni i státně naroveň Rakušanům, češi nikoliv. Původně uvažovaly pouze a jenom o vnitřní restruktualizaci R-U po válce. Monarchie byla v té době něco zcela běžného (byť konstituční) a jen pár států trpělo takovými výmysly jako prezidentský úřad.
Navíc z jakých pramenů pro ten odpor čerpáš. Jak říkám znovu, uvědom si, že prakticky veškerá republiková literatura se vždy zaměřovala na to, jak Češi nechtěly do války, nechtěly na frontu a zdrhaly do zajetí. Ale zajímavé by bylo porovnat statistiky. kolik Čechů z celkového počtu a na jakých frontách zmizelo do zajetí či do legií. Jasně, byli extrémy typu přechod celého pluku i s kapelou, ale to byli fakt extrémy. Podívej se na Švejka od Haška. Já vím, že je to satira, ale na postoji okolních lidí, se kterými se Švejk setkává si můžeš všimnout, jaká byla tehdejší nálada ve společnosti. Jasně, sem tam nechtěly do války (kdo rozumný by taky do ní šel), ale mluvil snad řadový vojín nebo někdo jiný se Švejkem stylem:Kamaráde, až se dostaneme za frontu, tak si jak to bude možné, zdrhám přes linii. Pojď se mnou, ať jsme dva. My slovani, oni slovani... Nějak si na to nemohu vzpomenout.
A každopádně zavíráni byli i jen proto, že nebyli pro válku.
A jinak máš tam pár rozporů:Přirovnáváš Německo 19147 k Německu 1939, tak trochu oprávněně. Zároveň ale tvrdíš, že Německo bylo vysoce demokratickým státem. Vysoce demokratické státy (byť to jejich vůdcové chtějí) dobyvačné války nerozpoutávají. A války obecně pokud se necítí být silně ohroženi (ano, USA jsou asi hořkou vyjímkou, ti ovšem zase z dotyčných států, jsou li poté nastolenou vládou požádáni, zmizí. Navíc jim dnes za zadky stojí novináři, kteří případný nátlak dost pozorně hlídají). K tomu je zapotřebí vytvořit silnou fobii ohrožení nebo rozhořčení mezi obyvatelstvem a k tomu zase dostatečně silná ústřední výkonná moc, která ji dokáže zařídit. A ta zase v dostatečně demokratické zemi jen tak nevznikne. Takže...?
all:Asi se obecně shodnem, že všichni válku tak nějask už chtěly, aby se všechno to napětí konečně vyřešilo. Byť důvody byly různé. Souhlas? (Ať se to tu pořád neomílá dokola.)
Navíc z jakých pramenů pro ten odpor čerpáš. Jak říkám znovu, uvědom si, že prakticky veškerá republiková literatura se vždy zaměřovala na to, jak Češi nechtěly do války, nechtěly na frontu a zdrhaly do zajetí. Ale zajímavé by bylo porovnat statistiky. kolik Čechů z celkového počtu a na jakých frontách zmizelo do zajetí či do legií. Jasně, byli extrémy typu přechod celého pluku i s kapelou, ale to byli fakt extrémy. Podívej se na Švejka od Haška. Já vím, že je to satira, ale na postoji okolních lidí, se kterými se Švejk setkává si můžeš všimnout, jaká byla tehdejší nálada ve společnosti. Jasně, sem tam nechtěly do války (kdo rozumný by taky do ní šel), ale mluvil snad řadový vojín nebo někdo jiný se Švejkem stylem:Kamaráde, až se dostaneme za frontu, tak si jak to bude možné, zdrhám přes linii. Pojď se mnou, ať jsme dva. My slovani, oni slovani... Nějak si na to nemohu vzpomenout.
A každopádně zavíráni byli i jen proto, že nebyli pro válku.
A jinak máš tam pár rozporů:Přirovnáváš Německo 19147 k Německu 1939, tak trochu oprávněně. Zároveň ale tvrdíš, že Německo bylo vysoce demokratickým státem. Vysoce demokratické státy (byť to jejich vůdcové chtějí) dobyvačné války nerozpoutávají. A války obecně pokud se necítí být silně ohroženi (ano, USA jsou asi hořkou vyjímkou, ti ovšem zase z dotyčných států, jsou li poté nastolenou vládou požádáni, zmizí. Navíc jim dnes za zadky stojí novináři, kteří případný nátlak dost pozorně hlídají). K tomu je zapotřebí vytvořit silnou fobii ohrožení nebo rozhořčení mezi obyvatelstvem a k tomu zase dostatečně silná ústřední výkonná moc, která ji dokáže zařídit. A ta zase v dostatečně demokratické zemi jen tak nevznikne. Takže...?
all:Asi se obecně shodnem, že všichni válku tak nějask už chtěly, aby se všechno to napětí konečně vyřešilo. Byť důvody byly různé. Souhlas? (Ať se to tu pořád neomílá dokola.)
- jirka vrba
- četař
- Příspěvky: 62
- Registrován: 22/11/2005, 22:55
- Bydliště: Brno
ke ztrátám - všechny statistiky co jsem kdy viděl zhruba kopírovaly nár. složení armády.
přechod celého pluku i s kapelou není extrém, ale blbina![Wink :wink:](./images/smilies/icon_wink.gif)
Co se týká Haška, když si přečtete Švejka bez předsudků tak zjistíte, že R-U asi byla celkem normální - pokuď chcete, tak si můžete přečíst, jak byl Hašek velitelem Buguľmy - to je teprve maso.
RE all: - za mě nesouhlasím. :-) to je tak nicneříkající tvrzení, že se pod to nepodepíšu...Ale klidně o tom přestanu debatovat - opakoinat pořád dokola: Němci byli viníci... a nebyli...a byli...a nebyli...a byli... to je jak k Ivanovi zády a k lesu čelem![Wink :wink:](./images/smilies/icon_wink.gif)
přechod celého pluku i s kapelou není extrém, ale blbina
![Wink :wink:](./images/smilies/icon_wink.gif)
Co se týká Haška, když si přečtete Švejka bez předsudků tak zjistíte, že R-U asi byla celkem normální - pokuď chcete, tak si můžete přečíst, jak byl Hašek velitelem Buguľmy - to je teprve maso.
RE all: - za mě nesouhlasím. :-) to je tak nicneříkající tvrzení, že se pod to nepodepíšu...Ale klidně o tom přestanu debatovat - opakoinat pořád dokola: Němci byli viníci... a nebyli...a byli...a nebyli...a byli... to je jak k Ivanovi zády a k lesu čelem
![Wink :wink:](./images/smilies/icon_wink.gif)
- Atlantis
- nadporučík
- Příspěvky: 819
- Registrován: 7/4/2005, 15:12
- Bydliště: Praha
- Kontaktovat uživatele:
Ehm, jen tak na okraj-rakouský parlament se rozpustil sám a dobrovolně už na jaře 1914-neví někdo proč? Mě právě tohle přijde jako celkem účelová politika na dočasné posílení centrální moci právě za účelem vyhlášení války. Tolik asi k Zorbově poznámce o velké míře demokracie v R-U těsně před válkou.
S tím přechodem i s kapelou je to fakt. Teď to nebudu hledat, ale 100% vím, že to bylo v jedné dějepisné učebnici a tam doufám nekecají.
S tím přechodem i s kapelou je to fakt. Teď to nebudu hledat, ale 100% vím, že to bylo v jedné dějepisné učebnici a tam doufám nekecají.
Přechod 28. pluku s kapelou k Rusům je nesmysl. 28. pluk byl sice Rusi zajat, ale ne, že by se k němu vydal dobrovolně a s kapelou. Prostě se ve chvíli, dky zjistil, že je oblkíčen a Rusové ho chtějí zajmout, nějka výrazně nebránil (jestli si to dobře pamatuji). Prostě ono klasické, Češi šli do války za císaře pána, ale bez jakéhokoliv nadšení (většina) a rozhodně se jim nechtělo moc za Rakousko-Uhersko umírat.
Tato legenda má (jako spousta jiných) poměrně tuhý život a asi se na pravou míru do obecného podvědomí nikdy neuvede. Takže ano, v dějepisné učebnici (také) kecají.
Tato legenda má (jako spousta jiných) poměrně tuhý život a asi se na pravou míru do obecného podvědomí nikdy neuvede. Takže ano, v dějepisné učebnici (také) kecají.
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/10002/topic_02.gif)
Člen palby bez super hlášky pod čarou
- jirka vrba
- četař
- Příspěvky: 62
- Registrován: 22/11/2005, 22:55
- Bydliště: Brno
k 28.pluku - ten byl zasazen z chodu, bez průzkumu, znalosti situace a bez spojení se sousedy do ruského průlomu. Připočte-li se k tomu nepříznivé počasí, pak se není čemu divit. Pravděpodobně by stejně dopadl jakýkoli jiný rakouský, uherský, chorvatský, haličský, moravský nebo já nevím jáký ještě pluk ![Wink ;-)](./images/smilies/icon_wink.gif)
![Wink ;-)](./images/smilies/icon_wink.gif)
- kacermiroslav
- 5. Plukovník
- Příspěvky: 5286
- Registrován: 25/3/2008, 14:07
- Kontaktovat uživatele:
Příčiny vzniku První světové války (WW1)
1914 - 1918
Příčiny první světové války sahají do 19. století, kdy z mnoha malých států, které byly v té či oné době součástí jiných zemí, vznikly státy nové. Větší země, jako např. Německo a Itálie, se nyní chtěly prosadit vedle zavedených států, jako by Rusko, Francie a Británie, vedle vratkého Rakouska-Uherska ve střední Evropě i vedle postupně zanikající Osmanské říše na středním východě. Menší země, jako např. Belgie, se soutěžení účastnit nemohly a zůstaly neutrální.
Nová krize na Balkáně byla vyvolána povstáním v Bosně roku 1875, a především pak bulharským povstáním roku 1876, na jehož stranu se postavilo Srbsko a Černá Hora. Osmanská vojska tvrdě zasáhla a krvavě se pomstila všem povstaleckým oblastem. V tom nezabránila Osmanské říši ani diplomatická intervence tří císařů. Hlavním zastáncem územní jednoty osmanské říše byla i tentokrát Velká Británie. U carského dvora převážil názor, že je morální povinností Ruska zasáhnout na Balkáně ve prospěch jižních Slovanů, zvláště když s takovým zásahem byla spojena naděje na posílení ruského vlivu v této oblasti. Roku 1877 ruské jednotky vítězně prošly bulharským územím přes pohoří Balkán postupovaly na Istambul. Před městem se zastavily a přinutily osmanské zástupce podepsat předběžný mír v San Stefanu (počátkem roku 1878). Na jehož základě se Osmanská říše měla zcela ztáhnout z Balkánu a uznat nezávislost Srbska ,Č Hory, Rumunska i nově vytvořeného Bulharska. Takovou úpravou poměrů se Rusko stávalo rozhodující mocností na Balkáně. To nehodlalo dovolit Rakousko-Uhersko ani západní velmoci. Proto bylo ještě na léto roku 1878 svoláno do Berlína mezinárodní kongres, který měl revidovat výsledky války. Tento kongres sice potvrdil nezávislost Srbska ,Č Hory a Rumunska, ale bulharské území rozdělil na dvě části, z nichž měla jižní zůstat pod vládou Osmanské říše. Rakousko-Uhersko dostalo právo obsadit území Bosny a Hercegoviny, na které si dělalo nárok Srbsko. Ruský zástupce byl na kongresu izolován, takže vítězná mocnost války, Rusko, vyšla na prázdno.
Východní krize přispěla ke sblížení Německa s Rakousko-Uherskem; tomuto sblížení dala pevnou podobu spojenecká smlouva z roku 1879. tak vznikla tzv. Dvojspolek, jenž byl namířen nejprve proti Rusku. Vliv Dvojspolku vzrostl smlouvami se Srbskem a Rumunskem. Záhy se podařilo roku 1882 získat také Itálii, která se cítila ohrožená Francií, tak vznikl Trojspolek. Úspěchy Trojspolku vyvolaly roku 1887 novou krizi v mezinárodních vztazích. Ve Francii získaly vliv politické proudy, které volaly po odvetě za katastrofu roku 1870. Ve středomoří rostly obavy Itálie a Velké Británie před zřetelným pronikáním Ruska a Francie. Proto Bismarck přislíbil německou podporu pro udržení státu qou v této oblasti. Když se Bismarck pokusil přimět Rusko povolnosti tím, že mu hrozil zastavením půjček, dosáhl pravého opaku. Půjčky poskytli Rusku ochotně r. 1888 francouzští bankéři a dali tím základ pro rychlé sblížení obou mocností. Roku 1893 uzavřely obě mocnosti tajnou dohodu o vzájemné pomoci proti nebezpečí německého útoku – Dvojdohoda. Tak vznikli v Evropě dva velmocenské bloky – Trojspolek a Dvojdohoda. Otevřená nadále zůstávala otázka, na kterou stranu se připojí Velká Británie. Roku 1907 přistoupila Británie k francouzko-ruské spojenecké smlouvě z roku 1893 – byla vytvořena Dohoda. Na druhé straně zaznamenala rakousko-uherská diplomacie úspěchu, když prosadila plnou anexi Bosny a Hercegoviny r. 1908.
Balkánské státy se dohody, že spojenými silami skoncuji se zbytky osmanské nadvlády v jihovýchodní Evropě. Tak vypukly Balkánské války. Po nich v evropské i světové politice vyrostla řada zájmových rozporů, které prohloubily napětí mezi mocnostmi Dohody a Trojspolku. Na obou stranách se prosazovali politikové, kteří vylučovali jakýkoliv kompromis a doufali, že toto nekompromisností zastraší protivníka. Byla to velmi riskantní politika, v níž bylo jíž bylo skryto nebezpečí velkého válečného konfliktu. Jeho výbuch byl jen otázkou času. Příznivou půdu pro válečnou atmosféru připravoval již po dlouhá desetiletí agresivní nacionalismus, který nadřazoval zájmy a potřeby vlastního národa nad zájmy všech ostatních. Součástí nacionalistické mentality bylo ztotožnění se z národem, který byl stylizován do podoby homogenní osobnosti. Tato mentalita – i když ji nesdíleli zdaleka všichni – byla živnou půdou pro výbuch války, která proběhla v letech 1914 – 1918 a ve své nečivosti a krutosti neměla v dějinách obdoby.
Napětí se v balkánské oblasti ještě více zvýšilo, když byl 28. července 1914 v Sarajevu sbským studentem Gavrilo Principem zavražděn následník rakouského trůnu, arcivévoda František Ferdinand d'Este, se svou ženou. Atentátník Gavrilo Princip udržoval spojení s tajnou srbskou teroristickou organizací Černá ruka, jejíž vůdci měli zázemí v srbské armádě. Tato skupina se obávala, že rozšíření vlivu Rakousko-Uherska na Balkáně by oslabilo její vlastní mocenské aspirace. Dlouholety antagonismus obou států vedl Vídeň k nesmiřitelnosti, kterou Německo jen podporovalo.
Situace se rychle vymkla z kontroly. Pobouřené Rakousko-Uhersko obvinilo Srbsko ze spoluúčasti na vraždě a 28. července do Srbska vpadlo. Rusko se postavilo na obranu Srbska a o dva dny později zmobilizovalo 1,2 milióny vojáků. Německo celý spor dále rozdmýchávalo, když dalo Rusku ultimátum, aby se do dvaceti čtyř hodin stáhlo, jinak mu bude vyhlášena válka. Když Rusko ultimátum odmítlo, Německo mu 1. srpna skutečně válku vyhlásilo. Jelikož Francie byla ruským spojencem, vyhlásilo Německo 3. srpna válku i Francii.
Německo mělo podle svého „Schlieffenplanu“ obsadit Francii dříve, než se zmobilizuje Rusko, jinak by bylo nuceno bojovat na dvou frontách, na západě i na východě. Nejrychlejší cestou bylo obejí francouzské pohraniční pevnosti tažením přes Belgii. Když však neutrální Belgie odmítla umožnit německým jednotkám průchod, Němci ji 4. srpna napadli. Téhož dne vyhlásila válku Anglie Německu. Během pouhých pěti týdnů byla ve válce prakticky celá Evropa. Na konci října vstoupilo do války i Turecko.
Závěr
Po vypuknutí 1. světové války se do armád nadšeně hlásily statisíce dobrovolníků přesvědčených, že "do vinobraní či "do vánoc" dobudou slavné vítězství. Realita však nemohla být jejich představám vzdálenější Evropu a celý svět čekaly čtyři roky války. Válkou v letech 1914-1918 se poprvé rozšířilo bojiště z evropského prostoru na celý svět. Proti sobě stála mocenská seskupeni Trojspolek a Trojdohoda. Na přelomu 20.stol. vstoupil svět do etapy druhé průmyslové revoluce. Byl vynalezen parní stroj, elektrická energie a výbušný motor. Nastupuje kapitalistický způsob výroby a do popředí se dostávají podniky s mohutným odbytovým aparátem. První světová válka tak dosáhla dosud nepoznaných rozměrů, demonstrovala hrůzy moderní techniky zapojené do strategie ničení. Nasazení nových zbraní - tanků, letadel, stejně jako chemických bojových látek (otravného plynu), - si vyžádalo životy milionů lidí. Válka se víc než kdykoli předtím stala "továrnou na smrt". Válka se dotkla ve zvýšené míře i civilního obyvatelstva nedostatkem potravin, prací žen ve zbrojařském průmyslu, bombardováním měst; přinesla závažné politické změny. Během války se rozpadla politicko-společenská struktura staré Evropy. Říjnová revoluce v Rusku poprvé prosadila socialistické představy do praxe. Německo a nástupnické státy habsburské monarchie začaly přecházet k demokratickým republikánským státním formám. Vstup USA do války přesunul těžiště světové politiky. Evropa ztratila své hegemonní postavení. USA se nakonec staly rozhodující hospodářskou a finanční velmoci.
Zdroje:
Učebnice Dějepisu – První světová válka
První světová válka v datech
Časopis Svět poznání – První světová válka Encyklopedie – První světová válka
www.wikipedia.org
1914 - 1918
Příčiny první světové války sahají do 19. století, kdy z mnoha malých států, které byly v té či oné době součástí jiných zemí, vznikly státy nové. Větší země, jako např. Německo a Itálie, se nyní chtěly prosadit vedle zavedených států, jako by Rusko, Francie a Británie, vedle vratkého Rakouska-Uherska ve střední Evropě i vedle postupně zanikající Osmanské říše na středním východě. Menší země, jako např. Belgie, se soutěžení účastnit nemohly a zůstaly neutrální.
Nová krize na Balkáně byla vyvolána povstáním v Bosně roku 1875, a především pak bulharským povstáním roku 1876, na jehož stranu se postavilo Srbsko a Černá Hora. Osmanská vojska tvrdě zasáhla a krvavě se pomstila všem povstaleckým oblastem. V tom nezabránila Osmanské říši ani diplomatická intervence tří císařů. Hlavním zastáncem územní jednoty osmanské říše byla i tentokrát Velká Británie. U carského dvora převážil názor, že je morální povinností Ruska zasáhnout na Balkáně ve prospěch jižních Slovanů, zvláště když s takovým zásahem byla spojena naděje na posílení ruského vlivu v této oblasti. Roku 1877 ruské jednotky vítězně prošly bulharským územím přes pohoří Balkán postupovaly na Istambul. Před městem se zastavily a přinutily osmanské zástupce podepsat předběžný mír v San Stefanu (počátkem roku 1878). Na jehož základě se Osmanská říše měla zcela ztáhnout z Balkánu a uznat nezávislost Srbska ,Č Hory, Rumunska i nově vytvořeného Bulharska. Takovou úpravou poměrů se Rusko stávalo rozhodující mocností na Balkáně. To nehodlalo dovolit Rakousko-Uhersko ani západní velmoci. Proto bylo ještě na léto roku 1878 svoláno do Berlína mezinárodní kongres, který měl revidovat výsledky války. Tento kongres sice potvrdil nezávislost Srbska ,Č Hory a Rumunska, ale bulharské území rozdělil na dvě části, z nichž měla jižní zůstat pod vládou Osmanské říše. Rakousko-Uhersko dostalo právo obsadit území Bosny a Hercegoviny, na které si dělalo nárok Srbsko. Ruský zástupce byl na kongresu izolován, takže vítězná mocnost války, Rusko, vyšla na prázdno.
Východní krize přispěla ke sblížení Německa s Rakousko-Uherskem; tomuto sblížení dala pevnou podobu spojenecká smlouva z roku 1879. tak vznikla tzv. Dvojspolek, jenž byl namířen nejprve proti Rusku. Vliv Dvojspolku vzrostl smlouvami se Srbskem a Rumunskem. Záhy se podařilo roku 1882 získat také Itálii, která se cítila ohrožená Francií, tak vznikl Trojspolek. Úspěchy Trojspolku vyvolaly roku 1887 novou krizi v mezinárodních vztazích. Ve Francii získaly vliv politické proudy, které volaly po odvetě za katastrofu roku 1870. Ve středomoří rostly obavy Itálie a Velké Británie před zřetelným pronikáním Ruska a Francie. Proto Bismarck přislíbil německou podporu pro udržení státu qou v této oblasti. Když se Bismarck pokusil přimět Rusko povolnosti tím, že mu hrozil zastavením půjček, dosáhl pravého opaku. Půjčky poskytli Rusku ochotně r. 1888 francouzští bankéři a dali tím základ pro rychlé sblížení obou mocností. Roku 1893 uzavřely obě mocnosti tajnou dohodu o vzájemné pomoci proti nebezpečí německého útoku – Dvojdohoda. Tak vznikli v Evropě dva velmocenské bloky – Trojspolek a Dvojdohoda. Otevřená nadále zůstávala otázka, na kterou stranu se připojí Velká Británie. Roku 1907 přistoupila Británie k francouzko-ruské spojenecké smlouvě z roku 1893 – byla vytvořena Dohoda. Na druhé straně zaznamenala rakousko-uherská diplomacie úspěchu, když prosadila plnou anexi Bosny a Hercegoviny r. 1908.
Balkánské státy se dohody, že spojenými silami skoncuji se zbytky osmanské nadvlády v jihovýchodní Evropě. Tak vypukly Balkánské války. Po nich v evropské i světové politice vyrostla řada zájmových rozporů, které prohloubily napětí mezi mocnostmi Dohody a Trojspolku. Na obou stranách se prosazovali politikové, kteří vylučovali jakýkoliv kompromis a doufali, že toto nekompromisností zastraší protivníka. Byla to velmi riskantní politika, v níž bylo jíž bylo skryto nebezpečí velkého válečného konfliktu. Jeho výbuch byl jen otázkou času. Příznivou půdu pro válečnou atmosféru připravoval již po dlouhá desetiletí agresivní nacionalismus, který nadřazoval zájmy a potřeby vlastního národa nad zájmy všech ostatních. Součástí nacionalistické mentality bylo ztotožnění se z národem, který byl stylizován do podoby homogenní osobnosti. Tato mentalita – i když ji nesdíleli zdaleka všichni – byla živnou půdou pro výbuch války, která proběhla v letech 1914 – 1918 a ve své nečivosti a krutosti neměla v dějinách obdoby.
Napětí se v balkánské oblasti ještě více zvýšilo, když byl 28. července 1914 v Sarajevu sbským studentem Gavrilo Principem zavražděn následník rakouského trůnu, arcivévoda František Ferdinand d'Este, se svou ženou. Atentátník Gavrilo Princip udržoval spojení s tajnou srbskou teroristickou organizací Černá ruka, jejíž vůdci měli zázemí v srbské armádě. Tato skupina se obávala, že rozšíření vlivu Rakousko-Uherska na Balkáně by oslabilo její vlastní mocenské aspirace. Dlouholety antagonismus obou států vedl Vídeň k nesmiřitelnosti, kterou Německo jen podporovalo.
Situace se rychle vymkla z kontroly. Pobouřené Rakousko-Uhersko obvinilo Srbsko ze spoluúčasti na vraždě a 28. července do Srbska vpadlo. Rusko se postavilo na obranu Srbska a o dva dny později zmobilizovalo 1,2 milióny vojáků. Německo celý spor dále rozdmýchávalo, když dalo Rusku ultimátum, aby se do dvaceti čtyř hodin stáhlo, jinak mu bude vyhlášena válka. Když Rusko ultimátum odmítlo, Německo mu 1. srpna skutečně válku vyhlásilo. Jelikož Francie byla ruským spojencem, vyhlásilo Německo 3. srpna válku i Francii.
Německo mělo podle svého „Schlieffenplanu“ obsadit Francii dříve, než se zmobilizuje Rusko, jinak by bylo nuceno bojovat na dvou frontách, na západě i na východě. Nejrychlejší cestou bylo obejí francouzské pohraniční pevnosti tažením přes Belgii. Když však neutrální Belgie odmítla umožnit německým jednotkám průchod, Němci ji 4. srpna napadli. Téhož dne vyhlásila válku Anglie Německu. Během pouhých pěti týdnů byla ve válce prakticky celá Evropa. Na konci října vstoupilo do války i Turecko.
Závěr
Po vypuknutí 1. světové války se do armád nadšeně hlásily statisíce dobrovolníků přesvědčených, že "do vinobraní či "do vánoc" dobudou slavné vítězství. Realita však nemohla být jejich představám vzdálenější Evropu a celý svět čekaly čtyři roky války. Válkou v letech 1914-1918 se poprvé rozšířilo bojiště z evropského prostoru na celý svět. Proti sobě stála mocenská seskupeni Trojspolek a Trojdohoda. Na přelomu 20.stol. vstoupil svět do etapy druhé průmyslové revoluce. Byl vynalezen parní stroj, elektrická energie a výbušný motor. Nastupuje kapitalistický způsob výroby a do popředí se dostávají podniky s mohutným odbytovým aparátem. První světová válka tak dosáhla dosud nepoznaných rozměrů, demonstrovala hrůzy moderní techniky zapojené do strategie ničení. Nasazení nových zbraní - tanků, letadel, stejně jako chemických bojových látek (otravného plynu), - si vyžádalo životy milionů lidí. Válka se víc než kdykoli předtím stala "továrnou na smrt". Válka se dotkla ve zvýšené míře i civilního obyvatelstva nedostatkem potravin, prací žen ve zbrojařském průmyslu, bombardováním měst; přinesla závažné politické změny. Během války se rozpadla politicko-společenská struktura staré Evropy. Říjnová revoluce v Rusku poprvé prosadila socialistické představy do praxe. Německo a nástupnické státy habsburské monarchie začaly přecházet k demokratickým republikánským státním formám. Vstup USA do války přesunul těžiště světové politiky. Evropa ztratila své hegemonní postavení. USA se nakonec staly rozhodující hospodářskou a finanční velmoci.
Zdroje:
Učebnice Dějepisu – První světová válka
První světová válka v datech
Časopis Svět poznání – První světová válka Encyklopedie – První světová válka
www.wikipedia.org
Naposledy upravil(a) kacermiroslav dne 2/10/2008, 09:20, celkem upraveno 1 x.
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_01.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/zasluhy_bronz.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin1200.gif)
O planovane zeleznici Berlin Bagdad a z toho vyplyvajici energeticke nezavisloati Nem. na GB zde. http://www.engdahl.oilgeopolitics.net/H ... orld_w.HTM
Proto se zajmy velmoci stretly na balkane ...
Proto se zajmy velmoci stretly na balkane ...
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin400.gif)
- kacermiroslav
- 5. Plukovník
- Příspěvky: 5286
- Registrován: 25/3/2008, 14:07
- Kontaktovat uživatele:
Mezi stěžejní dokumenty, které rozpoutaly všechen ten shon po smrti následníka trůnu, vedoucí k válce, byl i telegram o smrti Františka Ferdinanda d´Este.
Historické dokumenty
Atentát v Sarajevu na následníka rakousko-uherského trůnu Františka Ferdinanda d´Este
28.června 1914
Telegram bosenského guvernéra gen. Potiorka do Vídně
Při dnešní jízdě Jeho c. a k. Výsosti pana arcivévody Františka Ferdinanda podařilo se přes rozsáhlá bezpečnostní opatření jednomu zdejšímu srbskému typografu za jízdy po nábřeží hoditi pumu na auto, v němž jela Jeho c. a k. Výsost a já.Exploze nezasáhla svůj cíl a lehce zranila jen v následujícím autu jedoucího pobočníka podplukovníka von Merizzi a hraběte Boos-Waldecka a snad i několik osob z obecenstva… Při další jízdě z radnice chtěla Jeho c. a k. Výsost navštívit podplukovníka von Merizzi v nemocnici. Na této cestě vystřelil srbský středoškolák z nejbližší blízkosti na auto a zasáhl tak jeho c. a k. Výsost, tak Její Výsost; poslal jsem auta hned do blízkého konaku (srbský výraz pro dům či palác), kde byla ihned při ruce lékařská pomoc, avšak jak Jeho c. a k. Výsost, tak Její Výsost podlehli během čtvrt hodiny svým zraněním. Oba atentátnici byli ihned po svých ohavných činech zatčení a zástupem skoro ubiti. Opatření ke zjištění spoluviníků již byla učiněna. Podle dosavadního vyšetřování jest zjištěno, že muž, hodivší pumu, patří k oné srbské skupině socialistů, která obvykle dostává pokyn z Bělehradu.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Při sarajevském atentátu přišel o život následník trůnu František Ferdinand d´Este i se svou chotí. Atentát spáchal gymnazista Gavrilo Princip (*1894 - +1918), přičemž první neúspěšný pumový atentát provedl typograf Nedeljko Čabrinovič. Atentát připravila srbsko-bosenská nacionalistická organizace Mladá Bosna, která byla ve spojení s důstojnickou organizací Černá ruka. Ta byla vedena plukovníkem D.D.Apisem. Jako první o Sarajevském atentátu podal do Vídně zprávu bosenský guvernér generál Potiore, který rovněž informoval o původcích atentátu.
Zdroje:
XX.století o sobě, dějiny v dokumentech – Kvaček, Kuklík, Mandelová, Pařízková – Dialog 2005
Historické dokumenty
Atentát v Sarajevu na následníka rakousko-uherského trůnu Františka Ferdinanda d´Este
28.června 1914
Telegram bosenského guvernéra gen. Potiorka do Vídně
Při dnešní jízdě Jeho c. a k. Výsosti pana arcivévody Františka Ferdinanda podařilo se přes rozsáhlá bezpečnostní opatření jednomu zdejšímu srbskému typografu za jízdy po nábřeží hoditi pumu na auto, v němž jela Jeho c. a k. Výsost a já.Exploze nezasáhla svůj cíl a lehce zranila jen v následujícím autu jedoucího pobočníka podplukovníka von Merizzi a hraběte Boos-Waldecka a snad i několik osob z obecenstva… Při další jízdě z radnice chtěla Jeho c. a k. Výsost navštívit podplukovníka von Merizzi v nemocnici. Na této cestě vystřelil srbský středoškolák z nejbližší blízkosti na auto a zasáhl tak jeho c. a k. Výsost, tak Její Výsost; poslal jsem auta hned do blízkého konaku (srbský výraz pro dům či palác), kde byla ihned při ruce lékařská pomoc, avšak jak Jeho c. a k. Výsost, tak Její Výsost podlehli během čtvrt hodiny svým zraněním. Oba atentátnici byli ihned po svých ohavných činech zatčení a zástupem skoro ubiti. Opatření ke zjištění spoluviníků již byla učiněna. Podle dosavadního vyšetřování jest zjištěno, že muž, hodivší pumu, patří k oné srbské skupině socialistů, která obvykle dostává pokyn z Bělehradu.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Při sarajevském atentátu přišel o život následník trůnu František Ferdinand d´Este i se svou chotí. Atentát spáchal gymnazista Gavrilo Princip (*1894 - +1918), přičemž první neúspěšný pumový atentát provedl typograf Nedeljko Čabrinovič. Atentát připravila srbsko-bosenská nacionalistická organizace Mladá Bosna, která byla ve spojení s důstojnickou organizací Černá ruka. Ta byla vedena plukovníkem D.D.Apisem. Jako první o Sarajevském atentátu podal do Vídně zprávu bosenský guvernér generál Potiore, který rovněž informoval o původcích atentátu.
Zdroje:
XX.století o sobě, dějiny v dokumentech – Kvaček, Kuklík, Mandelová, Pařízková – Dialog 2005
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_01.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/zasluhy_bronz.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin1200.gif)
Myslím si, že původní práce pana generála by si zasloužila trochu rozpracovat. Abych se přiznal zdá se mi neúplná a proces vzniku Velké války asi byl složitější.
Jakmile dodělám rozpracovanou ČSLA v obraně což bude v horizontu 14 dní tak bych se o to pokusil. Tedy pokud s tím autor bude souhlasit. Nerad bych zkrze to zakládal nové téma.
Jakmile dodělám rozpracovanou ČSLA v obraně což bude v horizontu 14 dní tak bych se o to pokusil. Tedy pokud s tím autor bude souhlasit. Nerad bych zkrze to zakládal nové téma.
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_01.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/zasluhy_bronz.gif)
Pes(ticid) - nejlepší přítel člověka! Nechápete? Nevadí. Hlavní je, že víte že:
JDE O TO, ŽE KDYBY O NĚCO ŠLO, BYLO BY DOBRÉ VĚDĚT, O CO VLASTNĚ JDE.