![Obrázek](http://www.sarakt.eu/S328_2.jpg)
Tento článek je staršího data a kdysi jsem ho napsal pro vojnu.net. Ale jelikož mi připadá celkem zajímavý, tak ho dám i sem, abych se s Vámi podělil o málo známých informacích o tomto původně československém letadle.
Po okupaci Československa padlo Němcům do rukou ohromné množství válečného materiálů a zbraní. Samozřejmě mezi nimi byly i letadla. Jelikož Luftwaffe měla už v té době spoustu svých letadel modernějšího typu, rozhodli se část bývalého československého leteckého parku rozprodat. Jedním z velkých zájemců o bývalé československé letadla bylo i Bulharsko. Hlavním faktorem byla cena, jelikož Němci tyto letadla nabízeli za 30 až 40 procent jejich původní hodnoty.Do Německa byla vyslána Bulharská delegace,aby si bývalé československé stroje prohlédla. Vesměs se jednalo o typy Avia B 534,bombardér Avia B 71(sovětská licence Tupolevu SB 2),Avia B 122 ,Letov Š 328 a další letadla.Bulhaři souhlasili s koupí a smlouva byla podepsána 19.srpna 1939. Jednalo se o prodej něco okolo 200 strojů včetně leteckého vybavení. Mezi nimi bylo i 60 Letovů Š 328. Z toho 40 starších a 20 nových. Bulhaři je zařadili do svého vojenského letectva pod označením „Vrana“. Bulhaři vesměs nasadili Vrany do boje proti Řekům v roce 1941, podíleli se i na protipartyzánských letech a nakonec bojovali i proti svým spojencům – Německu, ale to už se psal rok 1944. Mě však zajímá nasazení Vran proti sovětskému námořnictvu a ponorkám.
I když Bulharsko nebylo ve válce se Sovětským svazem, poskytovalo Němcům své základny, přístavy a letiště, ze kterých německé letectvo a námořnictvo operovalo proti Sovětskému Svazu. Sověti měli v Černém moři převahu a proto Němci požádali bulharské letectvo o ochranu německých konvojů proti sovětským ponorkám. K tomuto úkolu Bulhaři vyčlenili Letovy Š 328 a vytvořili speciální letky k tomu určené. Němci dodali pro bulharské piloty,záchranné vesty, signální pistole, vaky se záchrannými dvoumístnými čluny, skládací vesla, potravinové balíčky pro přežití, signální barviva do vody a spousty dalšího materiálu nezbytného pro piloty,kteří měli trávit spousty hodin nad mořem při doprovázení konvojů. Asi se ptáte proč byl zrovna vybrán Š 328. Jedním z hlavních faktorů bylo to, že Š 328 měl malou rychlost a velký dolet, což bylo ideální při hlídkování nad konvoji.
Moc toho o Letovech Š 328 v boji proti sovětským ponorkám není. Většinu bulharských námořních archivů zabavila v září 1944 Rudá armáda.Takže v ruských archivech bychom se asi dozvěděli víc, dalším faktorem bylo ničení dokumentů samotnými Bulhary, když už bylo jasné na čí straně bude vítězství.Strach z represí byl velký a proto se tyto dokumenty ničily, aby sovětům nepadli do rukou.
V archivech se dochovali pouze dokumenty z roku 1941 a počátek roku 1942, kde je doloženo 7 případů kontaktu Letovu Š 328 se sovětskými ponorkami.
Je třeba se ještě zmínit o výzbroji těchto letadel. Bulharské Letovy nebyly vyzbrojeny žádnými hlubinnými pumami ani žádnou jinou výzbrojí specializovanou na boj proti ponorkám. Standardní výzbrojí byly 20 kg pumy a kulomety letadla. To tak stačilo na poškození ponorky a to ještě vynořené. I když bulharští pamětníci vzpomínají, že se na pumové závěsy dávaly i bud dvě 50 kg pumy nebo jedna stokilová. A s tím už se dalo něco provést.
K prvnímu kontaktu bulharské „Vrany“ se sovětskou ponorkou došlo 16. srpna 1941 v 13.45 hodin. Toho dne posádka – praporčík Ivan Zidarov a četař Marin Pejev doprovázeli dvojici lodí. Přitom spatřili sovětskou ponorku mezi ústím řeky Kamčija a poloostrovem Emine. Jak se později ukázalo byla to sovětská ponorka třídy Ščuka a to Šč 211, která zaujímala pozici k útoku na lodě. Tito bulharští letci zaútočili na ponorku střelbou z kulometů a rádiem přivolali další hlídkové letadlo. To už ale přiletělo pozdě a svrhlo čtyři 20 kg pumy už jen na předpokládanou pozici. K předpokládanému potopení ponorky přiletěly další posily a to ještě jeden Š 328 a dva stíhací „Dogany“(byly to vlastně předválečné Avie B 534,Bulhaři je označili Dogan), obtěžkány 20 kg pumami. Ponorku se jim potopit ani poškodit nepodařilo, ale zabránily útoku na konvoj.
K dalšímu kontaktu se sovětskou ponorkou došlo 30. srpna 1941. Byla to ona známa Šč 211. Toho dne Letov Š 328 hlídkoval nad dvěma konvoji, který doprovázely i válečné lodě. Ke kontaktu došlo u mysu Emine. Posádka napadla sovětskou ponorku palbou z kulometů a přivolala další letoun,který ponorku bombardoval již naslepo po ponoření. Ovšem bez úspěchu. Sovětská ponorka unikla.
Dne 21. září 1941 letadla doprovázela konvoj tvořený dvěma nákladními a pěti doprovodnými loděmi,který mířil do Varny. Š 328 s palubním číslem 23 s posádkou praporčík Ivan Zidarov a četař Ivan Ivanov zpozorovala v 10.07 hodin sovětskou ponorku S 32. Tuto ponorku napadli letci kulomety a přivolali další hotovostní letadlo, který již ponorku nenašel. Překazili tím ovšem útok na tento konvoj.
K dalšímu kontaktu již s opět známou Šč 211 došlo 29.září 1941 .Toho dne 3 tankery doprovázené 7 vojenskými bulharskými loděmi byly napadeny onou sovětskou ponorkou v 9.48 hodin.Jeden tanker byl torpédován .Doprovodný Letov Š 328 sice přivolal hotovostní letoun,ale ten přiletěl pozdě.Takže ponorka opět unikla.
Určitě vám došlo, proč letoun, který ponorku objevil na ni nezaútočil bombami. Jednoduše proto, že žádné neměl. Proto se volal další hotovostní Letov,který již pumy měl. Ale jak je vidět, tato taktika nepřinesla žádané ovoce i když aspoň v některých případech nedošlo k napadení konvoje. Bulharské námořní letectvo proto změnilo taktiku.Pumami už byla vyzbrojena všechna letadla co doprovázela konvoje.
K dalšímu kontaktu se sovětskou ponorkou došlo 15.října 1941. Toho dne 3 Letovy Š 328 doprovázely obchodní loď,kterou ještě chránily bulharské vojenské lodě. Lod směřovala od Varny k mysu Šablja. Všechny 3 letadla již byly vyzbrojeny 20 kg pumami.Vždy po 6 kusech na letadlo.V 10.55 byla spozorována sovětská ponorka v periskopové hloubce jak se připravuje k útoku. Opět se vyznamenal Š 328 s číslem 23 s posádkou Zidarov-Ivanov. Tento letoun napadl ponorku dvěma pumami a kulometnou palbou. Byl zpozorován úspěšný zásah na trupu ponorky, kde vypukl požár a ponorka se rychle potopila. Onen Letov ji napadl ještě zbývajícími 4 pumami,ale to už ponorka byla pod vodou. Další příznaky poškození jako olejová skvrna nebo nějaké trosky nebyly pozorovány a to ani druhý den,kdy tam byl vyslaný průzkum. Za tento čin byla bulharská posádka Letovu číslo 23 vyznamenána Železným křížem II.třídy a všem ostatním byla dávána za příklad.
Tak a teď jsem trochu pátral, jelikož v tomto případu jsou nejasnosti. Pravděpodobně by se mělo jednat o ponorku M 58 kapitán –poručíka Nikolaje Vasiljeviče Jelisejeva, která byla v té době v sestavě Černomořského flotu. Jenomže je zde menší háček, vrak ponorky M 58 s 21 členy posádky sice leží v dané oblasti, ale jestli ji potopil bulharský Letov nebo najela na minu to není dodnes vyjasněno. Jelikož útok bulharského Letovu je datován na 15.října 1941. Kdežto Rusové tvrdí, že ponorka M 58 vyplula ze základny na svou šestou a poslední plavbu někde do okolí Konstance až 16. října a pohřešovaná je od 21.října.Zde uvádím zdroje
http://www.town.ural.ru/ship/ship/m58.php3
Takže ted babo raď? Prostudoval jsem více těchto ruských stránek a všude píšou stejně. Ponorka M 58 vyplula ze Sevastopolu až 16.října
Podle již uvedeného odkazu ponorka najela na minu někdy mezi 17-21 říjnem 1941. Další možností je, že to byla ponorka třídy Ščuka Šč 215, která se taky pohybovala onoho 15.října v dané pozici, ale tato ponorka se vrátila 19. října na svou základnu bez vážnějšího poškození. Takže v tomto případě je spousta otazníků jak z ruské tak i z bulharské strany.
V roce 1942 aktivita sovětských ponorek poklesla,jelikož sověti ztratili své základny v Černém moři,takže už nebyly tak časté kontakty s ponorkami. Navíc Letovy Š 328 už se opotřebovávali a Bulhaři se snažili přezbrojit své námořní letectvo jinými typy letadel. V dochovaných bulharských archivech jsou zaznamenány pouze 2 kontakty letounů Š 328 s ponorkami.
Dne 21.července 1942 dopovázel jeden Letov Š 328 konvoj tří dopravních a dvou válečných lodí směrem k Bosporu.Na tento konvoj zaútočili 4 sovětské ponorky.Útok se podařilo odvrátit za součinností onoho Letovu a doprovodných vojenských lodí.
Další útok na ponorku zaznamenali opět Zidarov –Ivanov ve dnech 17 a 19.srpna 1942,kdy tito letci napadli sovětskou ponorku,avšak bez úspěchu.
O dalším působení Letovů Š 328 v boji proti ponorkám už nejsou informace. Jak už jsem psal na začátku. Zdokumentovány jsou jen do roku 1942, ale pravděpodobně už toho moc nenalítali, jelikož v dubnu 1943 dostalo bulharské námořní letectvo 12 moderních hydroplánů Arado Ar 196, které byly výkonnostně někde jinde. Přesto si myslím ,že i stařičké eŠ třistadvacetosmičky udělaly kus záslužné práce a možná mají na kontě i tu ponorku.
Jinak Bulharsko používalo Letovy i k hlídkování proti ponorkám nad Egejským mořem, dále v boji proti bulharským partyzánům, asistovali při okupaci Jugoslávie a Řecka. A nakonec bojovali i proti svým někdejším spojencům-Německu.
Š 328 číslo 23, tři samostatné útoky na ponorku
![Obrázek](http://www.imgup.cz/images/2013/03/30/FYqTv.jpg)
"Vrany"doprovázející konvoje na Černém moři dostaly v srpnu 1941 žluté konce křídel a pruh na trupu. Žlutá směrovka zůstala na letounech od dubnové "jugoslávské "kampaně.Letoun č.23 operoval u 223.průzkumného Jato na letišti Balčik.Pilot, zamestnik-oficer Ivan Zidarov s ním v srpnu, září a říjnu 1941 v okolí Varny celkem třikrát napadl sovětské ponorky, v srpnu se akce na místě pozorovatele zúčastnil feldvebel Marin Pejev, ve druhých dvou případech feldvebel Ivan Ivanov.
Bulharští námořní piloti v záchranných vestách,v pozadí Š 328
![Obrázek](http://www.imgup.cz/images/2013/03/30/X7lnK.jpg)
Bulharská "Vrana" č.5
![Obrázek](http://www.imgup.cz/images/2013/03/30/JngWQ.jpg)
![Obrázek](http://www.imgup.cz/images/2013/03/30/qyWG2.jpg)
Zdroje - Hobby Historie č.16
Sojusznicy Luftwaffe část 1-J.Rajlich,Z.Stojczew,Z.Lalak
Ilustrovaná Historie Letectví- edice Triáda