AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Moderátor: jarl
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Problém je v jedné věci.
Kdysi za dinosaurů se říkalo:
Velitel, manažer, řekne co se má udělat a ne jak se to má udělat. To je záležitostí mančaftu.
A to se nikde neučí neplést se po vydání rozkazu/příkazu výkonnému prvku do jeho provádění.
Kdysi za dinosaurů se říkalo:
Velitel, manažer, řekne co se má udělat a ne jak se to má udělat. To je záležitostí mančaftu.
A to se nikde neučí neplést se po vydání rozkazu/příkazu výkonnému prvku do jeho provádění.
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/10002/topic_03.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin2000.gif)
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Jenže by taky měl vědět, jestli se to dá udělat a být schopen zkontrolovat, že se to udělalo :-)
Upřímně nesnáším emérikánské managérské poučky. Myslím, že tyhle metody by chtělo trošku přizpůsobit mentalitě a schopnostem českých podřízených. Ale jedna věc se mi vryla do mozku a snažím se to dodržovat:
Rozkaz musí být SMART:
S - specifický (konkrétní, jednoduchý, prostě simple)
M - měřitelný (jsem schopen říci splněno / nesplněno)
A - adekvátní/akceptovatelný (je ho řešitel schopen/ochoten splnit)
R - realistický (pokrytý zdroji)
T - termínovaný (to je jasné)
Jenže:
S - to musíte o problému něco vědět, aby podřízení pochopili, co po nich chcete
M - když o tom nic nevím, tak nepoznám, že to odflákli
A - jak to má mladý velitel odhadnout, když mu ještě hoří cigareta na bráně?
R - musím o tom něco vědět, abych věděl, co budou podřízení potřebovat
T - zase o tom musím něco vědět, abych věděl, jak dlouho to bude trvat.
Takže mi z toho vyplývá, že 80% schopnosti velet je o odborné znalosti a 20% o znalosti lidí a jejich řízení.
Upřímně nesnáším emérikánské managérské poučky. Myslím, že tyhle metody by chtělo trošku přizpůsobit mentalitě a schopnostem českých podřízených. Ale jedna věc se mi vryla do mozku a snažím se to dodržovat:
Rozkaz musí být SMART:
S - specifický (konkrétní, jednoduchý, prostě simple)
M - měřitelný (jsem schopen říci splněno / nesplněno)
A - adekvátní/akceptovatelný (je ho řešitel schopen/ochoten splnit)
R - realistický (pokrytý zdroji)
T - termínovaný (to je jasné)
Jenže:
S - to musíte o problému něco vědět, aby podřízení pochopili, co po nich chcete
M - když o tom nic nevím, tak nepoznám, že to odflákli
A - jak to má mladý velitel odhadnout, když mu ještě hoří cigareta na bráně?
R - musím o tom něco vědět, abych věděl, co budou podřízení potřebovat
T - zase o tom musím něco vědět, abych věděl, jak dlouho to bude trvat.
Takže mi z toho vyplývá, že 80% schopnosti velet je o odborné znalosti a 20% o znalosti lidí a jejich řízení.
A Mistr Sun pravil: "Pokud nebyly povely dosti jasné, rozkazy dosti srozumitelné, pak je to chyba hlavního velitele."
- Martin Hessler
- poručík
- Příspěvky: 715
- Registrován: 12/5/2009, 16:49
- Bydliště: Praha
- Kontaktovat uživatele:
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Tak úplně bych nesouhlasil. Potřeba je jistě obojí, ale odbornost se dá naučit. Tedy pokud člověk není vyslovené lemro a má zájem. Umět vést lidi znamená mít jisté osobní vlastnosti, a to už je věcí povahy. Hodně lidí si myslí, že armáda je systém založený na slepé poslušnosti, ale to už 100 let neplatí.Barrymore píše:Takže mi z toho vyplývá, že 80% schopnosti velet je o odborné znalosti a 20% o znalosti lidí a jejich řízení.
Kdysi jsem na škole absolvoval předmět zvaný tuším "Psychologie velení" - ale byla to (tehdy) pro mne většinou nudná teorie a moc mne to nebralo. Přiznávám, že daleko více mi daly takové ty "lidské" poučky starších velitelů, dané jejich zkušenostmi, úspěchy a držkopády.
Například: "Buďte přímí a čestní i tehdy, když ti druzí nebudou. Klidně je za to potrestejte, ale nikdy se nenechte strhnout na jejich úroveň."
A kdo se o to vážně zajímá, tomu doporučuji knížku H. Norman Schwarzkopf - Velitel Pouštní bouře. Je to dost velká bichle, ale dobře se to čte.
Zajímavé je, že ten pán měl některé myšlenky shodné s jedním mým bývalým učitelem. Třeba to, že dotyčný nás nutil učit se modlitby. A když jsme mlátili hubou, že nejsme věřící a že svobodu náboženství zaručuje ústava a takové ty pindy, sjel nás, že ho vůbec nezajímá, jestli jsme katolíci nebo satanisté. Ale že jsme budoucí velitelé, možná jednou budeme klečet u umírajícího vojáka a že on chce, abychom se s ním uměli pomodlit, když o to požádá.
Pro nového velitele je někdy dost obtížné najít správnou rovnováhu mezi pozicí autority (kterou nutně musí mít, aby si s ním podřízení nepucovali boty) a lidským přístupem, který motivuje: zejména u plně profesionálních jednotek, složených ze specialistů, kteří znají svou cenu, není dost dobře možné velet výhradně z pozice "já jsem komandýr a kdo je víc". Lidé musejí chtít dobře pracovat a plnit zadané úkoly, protože když chtít nebudou, nikdy je nedonutí, aby to dělali pořádně. A nakonec začnou oklackovávat takovým způsobem, že se chod jednotky rozloží.
Ve škole vám například natlučou do hlavy, že máte být řízní a nekompromisní, praxe vás naučí, že použít slovo "děkuji" není nic kontraproduktivního. Lidé ve své většině ocení, když vědí, na čem s vámi jsou. Pak můžete být i přiměřeně řízní a nekompromisní:
- Potřebuji od vás to a to, tehdy a tehdy
- Toto jsou jasná kritéria, podle nichž vás budu hodnotit
- V žádném případě nesmí dojít k tomu a tomu
- Zbytek si zařiďte jak vám to vyhovuje
- Pokud to nedodržíte, bude následovat to a to
Musí ale existovat zpětná vazba. Čili:
- Pokud se ukáže, že něco není možné podle původního předpokladu, řekněte to nahlas, budeme to řešit
Není hanba občas přiznat, že jiní (včetně vašich podřízených) umějí něco lépe než vy. Dá se to ostatně využít i k motivaci: "Chci to od tebe, protože je to důležité a ty jsi na to největší machr".
A to jsou schopnosti, které nelze nabýt jinak než zkušeností. V tomto smyslu škola vždy je a bude skleníkem jednoduše proto, že na břehu se nikdo plavat nenaučí. Můžou vám teoreticky vysvětlit, jak dýchat a dělat tempa, ale nakonec musíte vlézt do vody a plácat se v tom.
Je to celé hodně o lidech. On takový zkušený pošťák-vyčůránek může mladého novopečeného velitele docela obstojně potápět. A naopak. Časem člověk dojde k poznání, že osobní sympatie a antipatie nejsou až tak podstatné. Sloužil jsem s řádkou lidí, kteří mi osobně celkem lezli na nervy a na pivo bych s nimi nešel ani za nic - ale makali poctivě a za dva, a to mne s nimi smiřovalo.
Omlouvám se za malý nepodstatný výlet do vlastních úvah.
Neexistují žádné zoufalé situace. Existují pouze zoufalí lidé. /Heinz W. Guderian/
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Nejlepší na tom je, že zadavatel tématu se už neobjevil, aby si to co zde píšete přečetl a okomentoval. Nebo ano? Křovák jeden
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_01.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/zasluhy_bronz.gif)
Pes(ticid) - nejlepší přítel člověka! Nechápete? Nevadí. Hlavní je, že víte že:
JDE O TO, ŽE KDYBY O NĚCO ŠLO, BYLO BY DOBRÉ VĚDĚT, O CO VLASTNĚ JDE.
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Nechci se vám do toho tak úplně montovat, ale říkám si, jestli to nezačíná až příliš chytat podtext "jó to za nás...". Lidé a principy se nijak zásadně nemění, pouze kulisy. Mimochodem vždycky je snadnější vypíchnout negativa, než pozitiva, byť by to druhé převažovalo. Často je nejlepší mít před očima nějaký konzistentní a kontinuální vzorek - znám skupinu kluků, kterým když bylo 15, tak z nich nemělo v životě nic pořádného vyrůst a svět se měl s jejich generací zhroutit. Teď jim táhne na 30tku, část jich má rodiny, všichni práci, normální lidi ve všech ohledech a největší sranda je, když už v tomhle věku začínají držkovat na to, jak jsou dneska mladý úplně k ničemu, jak dělají tamto či tohle, jak oni sami dělali naopak tohle a tohle a že tohle nemůže nikdy dobře dopadnout a prostě se to zhroutí. V tu chvíli jim vždycky říkám "ok pánové, ale takhle to úplně nefunguje...1) z vás taky nemělo nic vyrůst, také jste dělali všechno blbě, ale dneska tu sedíte takoví a makoví, 2) negativní aspekty mají vždycky X násobně viditelnější charakter a jsou X násobně vděčnější k drbání, ale to nemá nic společného s reálným během světa/rozvrstvením lidské společnosti...takže i z dnešních "parchantů" a budižkničemu vyroste nějaký percentuálně konstantní počet "normálních" lidí, fungujících pouze v jiných kulisách (které starší i "starší" ročníky vědomě i nevědomě eliminují) a svět se nezhroutí".
Takže je opravdu možné, že dříve se všichni na všechno ptali, všichni byli pokorní, vzdělaní, znalí atd. atd., že tak 20 let předtím to bylo patrně ještě lepší a dalších 20 let ještě lepší..a..a..a....ale moc bych na to nevsázel. Dosud jsem tu neviděl prakticky jediné pozitivum, ale pouze samá negativa, což prostě nemůže zohledňovat reálný svět a inklinuje to tak hlavně k negativní spirále "dříve..dříve..dříve...".
Takže je opravdu možné, že dříve se všichni na všechno ptali, všichni byli pokorní, vzdělaní, znalí atd. atd., že tak 20 let předtím to bylo patrně ještě lepší a dalších 20 let ještě lepší..a..a..a....ale moc bych na to nevsázel. Dosud jsem tu neviděl prakticky jediné pozitivum, ale pouze samá negativa, což prostě nemůže zohledňovat reálný svět a inklinuje to tak hlavně k negativní spirále "dříve..dříve..dříve...".
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_02.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/10002/topic_03.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin800.gif)
U národa, u něhož je nejoblíbenějším historickým spisovatelem Vlastimil Vondruška, se nějakého historického prozření a sebereflexe dočkáme opravdu jen velice stěží. (Polarovo motto pro rok 2019)
“Without data, you're just another person with an opinion.” W. Edwards Deming
Brána do Mordoru: https://twitter.com/fbeyeee?lang=cs
- Martin Hessler
- poručík
- Příspěvky: 715
- Registrován: 12/5/2009, 16:49
- Bydliště: Praha
- Kontaktovat uživatele:
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Ale vůbec ne. Když mi bylo 19 - 20, taky jsem si samozřejmě myslel, že mi patří svět, že všichni starší jsou dinosauři, tehdy to navíc umocňovali naši velkomožní mocipáni kecy o "starých strukturách"... A pochopitelně jsem žil v přesvědčení, že jsem snědl Šalamounův tuhý metabolický produktPolarfox píše: Takže je opravdu možné, že dříve se všichni na všechno ptali, všichni byli pokorní, vzdělaní, znalí atd. atd., že tak 20 let předtím to bylo patrně ještě lepší a dalších 20 let ještě lepší..a..a..a....ale moc bych na to nevsázel. Dosud jsem tu neviděl prakticky jediné pozitivum, ale pouze samá negativa, což prostě nemůže zohledňovat reálný svět a inklinuje to tak hlavně k negativní spirále "dříve..dříve..dříve...".
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Jenže to je to, nač narážím výše. Mladí vysoce vzdělaní lidé mohou přinést, a čas to i přinášejí, nové vědomosti, trendy, postupy atd., mnohdy jsou opravdu dobří! Ale odborníky z nich udělají jen praxe a zkušenosti. Každému dá někdy život pár facek... Ale někdo si o ně přímo koleduje - a pak se z nich třeba poučí. Jiný holt zůstane navždycky tam, odkud vyšel.
Možná je to, že např. Pátrač zvolil kdysi dávno rozumný přístup a měl štěstí na spolupracovníky, ten důvod, proč odcházel z aktivní služby jako (pokud se nepletu) plukovník a ne jako nadporučík. Tak by to asi mělo vypadat. Horší je, když se někdo stane, dejme tomu, majorem - a profesně i mentálně ustrnul na úrovni četaře.
Naposledy upravil(a) Martin Hessler dne 27/2/2018, 10:56, celkem upraveno 1 x.
Neexistují žádné zoufalé situace. Existují pouze zoufalí lidé. /Heinz W. Guderian/
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Polare, já si uvědomuju, že naši rodičové taky držkovali, že neposedíme a jenom lítáme po venku a řveme a já pro změnu držkuju, že potomci sedí na zadnici a nelítají venku a neřvou. Jenže se mi hlavně nelíbí trend, kdy je dnešní armáda čím dál víc technologická a do armády nastupují na místa specialistů a jejich nadřízených lidé více vzdělaní humanitně než technicky. Jejich situaci jim vůbec nezávidím a taky můžu potvrdit, že jsem si hodněkrát naběhnul na vidle, než jsem se něco naučil a pochopil. S Martinem H. souhlasím, že umět velet v sobě člověk má nebo nemá. Jak vést lidi, to ho škola teoreticky připraví a v praxi už je to na jeho osobnosti a štěstí, koho dostane jako podřízené a nadřízené do začátku. Když má odborné znalosti a dostatek sebekritiky, pak se autorita u jednotky buduje mnohem snáz. Jenže jak to má vypadat ideálně, to si každý představuje jinak.
Nikdy jsem podřízené velitele netrestal za to, že něco nezvládli na první pokus. Jo, když zjistím, že jejich podřízený má problém a nechce ho s nimi řešit, to je jiná káva. Tam evidentně něco není v pořádku a ve většině případů u velitele.
Nikdy jsem podřízené velitele netrestal za to, že něco nezvládli na první pokus. Jo, když zjistím, že jejich podřízený má problém a nechce ho s nimi řešit, to je jiná káva. Tam evidentně něco není v pořádku a ve většině případů u velitele.
A Mistr Sun pravil: "Pokud nebyly povely dosti jasné, rozkazy dosti srozumitelné, pak je to chyba hlavního velitele."
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Já s tímto vůbec nemám problém a klidně se shodneme. Já jen atakuju tu obecnou generalizaci (protože tohle je velice ale velice individuální záležitost a muselo by se to probírat případ od případu a člověk od člověka) a zaměření se na negativní případy. Když otevřu noviny nebo si pustím zprávy, tak je to na to hodit si mašli...co kde bouchlo, kdo se kde vyboural, kdo koho zastřelil, co se kde podělalo...v reálu to tvoří asi tak promile událostí, co se v ten daný okamžik udály, včetně těch významných až velice významných, ale ve zpravodajství desítky %. Když si vezmu největší excesy a nejblbější trendy dnešních mladých a dám tomu dost prostoru, tak se mi musí zježit chlupy na těle, ale v reálu to 90% těch mladých nezajímá a valná většina toho zbytku z toho vyroste. Vše je to cca podobný princip.Martin Hessler píše:Jenže to je to, nač narážím výše. Mladí vysoce vzdělaní lidé mohou přinést, a čas to i přinášejí, nové vědomosti, trendy, postupy atd., mnohdy jsou opravdu dobří! Ale odborníky z nich udělají jen praxe a zkušenosti. Každému dá někdy život pár facek... Ale někdo si o ně přímo koleduje - a pak se z nich třeba poučí. Jiný holt zůstane navždycky tam, odkud vyšel.Možná je to, že např. Pátrač zvolil kdysi dávno rozumný přístup a měl štěstí na spolupracovníky, ten důvod, proč odcházel z aktivní služby jako (pokud se nepletu) plukovník a ne jako nadporučík. Tak by to asi mělo vypadat. Horší je, když se někdo stane, dejme tomu, majorem - a profesně i mentálně ustrnul na úrovni četaře.
Nikdo tu třeba nezdůrazní, že někteří mladí velitelé mohou přinášet nové trendy, vědomosti a postupy, být nabuzení ze školy jak nadopovaná veverka a pak mohou mít smůlu na v něčem možná znalé, ale laxní, vyčůrané a zabetonované podřízené, kdy se buď přizpůsobí a stane se z něj také lempl a na ideály zapomene a nebo ho vyštípou (a v horším případě zmizí z armády na dobro). Těch variací je X do všech stran..dobrých, špatných. Prostě hrozně individuální.
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_02.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/10002/topic_03.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin800.gif)
U národa, u něhož je nejoblíbenějším historickým spisovatelem Vlastimil Vondruška, se nějakého historického prozření a sebereflexe dočkáme opravdu jen velice stěží. (Polarovo motto pro rok 2019)
“Without data, you're just another person with an opinion.” W. Edwards Deming
Brána do Mordoru: https://twitter.com/fbeyeee?lang=cs
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Je to hodně individuální ale myslím si že zde nedošlo k nějakému plošnému zatracování Polare. Já osobně si myslím, že to nejdůležitější ze školy by měla být akceptovaná informace, kterou bych shrnul takto.
Teoreticky jste připraven jak nejlépe to šlo. Je na vás jak se postavíte k praxi. Pamatujte, že praxe je nosnou a snažte se od počátku vystupovat uvážlivě a nebojte se zeptat.
S takovou informací poslal mě do života u vojsk můj konzultant diplomové práce podplukovník Charvát, moc fajn člověk. A já se snažil dle ní fungovat.
Teoreticky jste připraven jak nejlépe to šlo. Je na vás jak se postavíte k praxi. Pamatujte, že praxe je nosnou a snažte se od počátku vystupovat uvážlivě a nebojte se zeptat.
S takovou informací poslal mě do života u vojsk můj konzultant diplomové práce podplukovník Charvát, moc fajn člověk. A já se snažil dle ní fungovat.
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_01.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/zasluhy_bronz.gif)
Pes(ticid) - nejlepší přítel člověka! Nechápete? Nevadí. Hlavní je, že víte že:
JDE O TO, ŽE KDYBY O NĚCO ŠLO, BYLO BY DOBRÉ VĚDĚT, O CO VLASTNĚ JDE.
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
A co je na tom špatnýho?"jó to za nás...".
Naopak, podle mne to má smysl.
Vždyť od počátku kmenového uspořádání si vydržovali fyzicky neschopné stařešiny, fyzicky jen přítěž, ale ty zkušenosti a vědomosti byly sakra platné.
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/10002/topic_03.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin2000.gif)
- Martin Hessler
- poručík
- Příspěvky: 715
- Registrován: 12/5/2009, 16:49
- Bydliště: Praha
- Kontaktovat uživatele:
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Toť otázka a také to nemusí být pravidlo. Hodně schopných a iniciativních idealistů na nižších velitelských postech dojelo na nedostatek podpory shora. Třeba jen proto, že pan plukovník či generál neměl rád, když se zkoušely nové věci... Nebo se chtěl v klidu dožít penze a nekomplikovat si život. A nebo byl prostě blb.Mirek58 píše:A co je na tom špatnýho?"jó to za nás...".
Naopak, podle mne to má smysl.
Vždyť od počátku kmenového uspořádání si vydržovali fyzicky neschopné stařešiny, fyzicky jen přítěž, ale ty zkušenosti a vědomosti byly sakra platné.
Neexistují žádné zoufalé situace. Existují pouze zoufalí lidé. /Heinz W. Guderian/
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Asi tak.
Mirek58: Opět nemá cenu generalizovat, je to individuální záležitost. Aneb kdo se chová a přemýšlí jak blb/ignorant ve 40ti, tak na 99% ve stáří sršet moudrem nebude. Ba naopak to bude ještě horší, protože lidé ve stáří přestávají být tvární, smířliví a otevření jiným názorům. Eventuálně se z něj tak může stát megablb, co bude na potkání vytahovat své často nejvyšší dosažené vzdělání, tzv. "školu života" a jen prostým "odslouženým" počtem let se pokoušet utírat a znevažovat opravdu studované/schopné lidi a vůbec koho ho napadne.
Takže je stařešina a stařešina. Věk není automatická cesta k moudrosti a korektním zkušenostem, které je vhodné předat dále.
Mirek58: Opět nemá cenu generalizovat, je to individuální záležitost. Aneb kdo se chová a přemýšlí jak blb/ignorant ve 40ti, tak na 99% ve stáří sršet moudrem nebude. Ba naopak to bude ještě horší, protože lidé ve stáří přestávají být tvární, smířliví a otevření jiným názorům. Eventuálně se z něj tak může stát megablb, co bude na potkání vytahovat své často nejvyšší dosažené vzdělání, tzv. "školu života" a jen prostým "odslouženým" počtem let se pokoušet utírat a znevažovat opravdu studované/schopné lidi a vůbec koho ho napadne.
Takže je stařešina a stařešina. Věk není automatická cesta k moudrosti a korektním zkušenostem, které je vhodné předat dále.
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_02.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/10002/topic_03.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin800.gif)
U národa, u něhož je nejoblíbenějším historickým spisovatelem Vlastimil Vondruška, se nějakého historického prozření a sebereflexe dočkáme opravdu jen velice stěží. (Polarovo motto pro rok 2019)
“Without data, you're just another person with an opinion.” W. Edwards Deming
Brána do Mordoru: https://twitter.com/fbeyeee?lang=cs
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Jistě, musí se brát v potaz, že ti blbci byli eliminováni v průběhu svého mládí. Stáří se dožili jen ti co měli štěstí, nebo byli chytří.
Přirozený výběr.
Ale ten nyní nefunguje, naopak se provozují "spolky", kde kejvavej blb má největší šanci na přežití.
Přirozený výběr.
Ale ten nyní nefunguje, naopak se provozují "spolky", kde kejvavej blb má největší šanci na přežití.
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/10002/topic_03.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin2000.gif)
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Tomuhle snad doufám sám nevěříš. Neexistuje cesta, jak eliminovat blbce, ignoranty, flákače a jánevímco přírodním výběrem...ti tvoří nějakou cca konstantní (a nemalou...a asi i potřebnou, tj. tím pádem víceméně danou) část populace (a to ať už rodem či okolnostmi) a tomu odpovídající množství jich zestárne. Nebo myslíš, že na blbce, nevzdělané a nepříjemné lidi padají více stromy nebo přilétají granáty, případně plodí/vychovávají méně dětí? Chlapečků a holčiček se ti také narodí určitý poměr a v dlouhodobém hledisku to nezmění ani válka a dejme tomu vybití části mužské populace.Mirek58 píše:Jistě, musí se brát v potaz, že ti blbci byli eliminováni v průběhu svého mládí. Stáří se dožili jen ti co měli štěstí, nebo byli chytří.
Přirozený výběr.
Ale ten nyní nefunguje, naopak se provozují "spolky", kde kejvavej blb má největší šanci na přežití.
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_02.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/10002/topic_03.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin800.gif)
U národa, u něhož je nejoblíbenějším historickým spisovatelem Vlastimil Vondruška, se nějakého historického prozření a sebereflexe dočkáme opravdu jen velice stěží. (Polarovo motto pro rok 2019)
“Without data, you're just another person with an opinion.” W. Edwards Deming
Brána do Mordoru: https://twitter.com/fbeyeee?lang=cs
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Polare, tahle problematika je už vědecky zpracovaná, třeba zde: http://dfens-cz.com/zmrdi-i-zasveceni/ :-)
A Mistr Sun pravil: "Pokud nebyly povely dosti jasné, rozkazy dosti srozumitelné, pak je to chyba hlavního velitele."
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Neřekl bych, že mezi věkem a nějákou měřitelnou "kvalitou" či stupňem odbornosti jedince existuje jakákoliv úměra. Za svůj profesní život jsem zažil extrémy z obou stran vah a záležitost je to čistě individuální.
Pokud někde nastavím požadavky a mantinely tak, že průměrnost a vlezdoprdelství budou pozitivně hodnoceným jevem, lidé to budou praktikovat a adaptují se. A jak jedinec tak i podnik (nebo armáda) mají tabulkově vystaráno. To už tady myslím trefně zhodnotil Polar a já s ním souhlasím.
Pokud chce někdo odborností růst, musí do toho sám něco investovat. V tomto případě to znamená mít otevřenou hlavu a pracovat na sobě, ale zde již platí to co jsem psal výše. K tomu být "odborníkem" dnes stačí velmi málo a na každého takového jedince čeká někdě tabulkové místo, kde ho s radostí přijmou. Každá složitější hierarchická struktura bude vždy takové prostředí vytvářet.
Celý život pracuji v ryze technickém oboru a s přístupem "já tady tomu velím a mám na to glejt" bych to opravdu nikam nedotáhl. Vždy jsem se učil, učím a učit se budu a kdokoliv mi bude trvrdit, že se v něčem vyznám s mrknutím oka ho odbudu s tím, že jsem stále a jen na začátku. Ale tento přístup je možný jen v případě, že mě něco baví a mám o to zájem, pak je to zcela přirozené..
V privátním sektoru a klidně vezmeme třeba IT je absolvent VŠ v podstatě jelito které s k ničemu vážnějšímu nepouští a když, tak s patřičným dozorem "seniora". Firmy občas explicitně uvádějí v pracovních nabídkách "bereme i absolventy" a všeobecně se od takových lidí v daném momentě přiliš mnoho nečeká. Takový člověk musí teprve odborně vyrůst, aby byl opravdu k užitku.
V protipólu k tomuto je armáda, kde z takového jedince uděláme rovnou velitele, protože si "odchodil" školu. Nepřipadne mi na tom absolutně nic logického. Mě osobně by vadilo mít nadřízeného o jehož kvalitách nejsem přesvědčen a dokážu si velmi reálně představit, že to může i v armádě být pro podřízeného značně demotivující.
Pokud někde nastavím požadavky a mantinely tak, že průměrnost a vlezdoprdelství budou pozitivně hodnoceným jevem, lidé to budou praktikovat a adaptují se. A jak jedinec tak i podnik (nebo armáda) mají tabulkově vystaráno. To už tady myslím trefně zhodnotil Polar a já s ním souhlasím.
Pokud chce někdo odborností růst, musí do toho sám něco investovat. V tomto případě to znamená mít otevřenou hlavu a pracovat na sobě, ale zde již platí to co jsem psal výše. K tomu být "odborníkem" dnes stačí velmi málo a na každého takového jedince čeká někdě tabulkové místo, kde ho s radostí přijmou. Každá složitější hierarchická struktura bude vždy takové prostředí vytvářet.
Celý život pracuji v ryze technickém oboru a s přístupem "já tady tomu velím a mám na to glejt" bych to opravdu nikam nedotáhl. Vždy jsem se učil, učím a učit se budu a kdokoliv mi bude trvrdit, že se v něčem vyznám s mrknutím oka ho odbudu s tím, že jsem stále a jen na začátku. Ale tento přístup je možný jen v případě, že mě něco baví a mám o to zájem, pak je to zcela přirozené..
V privátním sektoru a klidně vezmeme třeba IT je absolvent VŠ v podstatě jelito které s k ničemu vážnějšímu nepouští a když, tak s patřičným dozorem "seniora". Firmy občas explicitně uvádějí v pracovních nabídkách "bereme i absolventy" a všeobecně se od takových lidí v daném momentě přiliš mnoho nečeká. Takový člověk musí teprve odborně vyrůst, aby byl opravdu k užitku.
V protipólu k tomuto je armáda, kde z takového jedince uděláme rovnou velitele, protože si "odchodil" školu. Nepřipadne mi na tom absolutně nic logického. Mě osobně by vadilo mít nadřízeného o jehož kvalitách nejsem přesvědčen a dokážu si velmi reálně představit, že to může i v armádě být pro podřízeného značně demotivující.
If you're going through hell, keep going. -- Winston Churchill
- Martin Hessler
- poručík
- Příspěvky: 715
- Registrován: 12/5/2009, 16:49
- Bydliště: Praha
- Kontaktovat uživatele:
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Je to demotivující naprosto všude. Ovšem, opět záleží na přístupu jmenovaného. Jestliže je schopen sám sobě přiznat, že nemá dostatek zkušeností a znalostí a musí jich teprve nabýt, a zaujme postoj "vím, že jsem tu za nováčka, budu se snažit být alespoň schopným organizátorem a postupně do toho s vaším přispěním vniknu", je tu šance na kvalitní spolupráci. Zatím jen šance, ale aspoň něco. Ale je to zase hodně o podřízených. Pokud se budou snažit vzniklé situace zneužít, buď ho otráví tak, že odejde, nebo naštvou do té míry, že je začne "brát u huby" a pracovní vztahy jsou rázem v loji. V každém případě by postup k velitelské/vedoucí funkci měl být pozvolný. Tak jak tomu bylo kdysi... Někdo začal jako kopiník, když byl chytrý, odvážný a uměl si získat respekt, povýšil na seržanta. Jestliže se osvědčil jako seržant a naučil se číst a psát, čekal ho další postup...Tomass píše:Mě osobně by vadilo mít nadřízeného o jehož kvalitách nejsem přesvědčen a dokážu si velmi reálně představit, že to může i v armádě být pro podřízeného značně demotivující.
Kamarád, se kterým jsem kdysi sloužil, mi několikrát popisoval, jak se mu povedlo uplacírovat coby zástupce velitele autoparku. Připadal si jako páté kolo u vozu. Veškerou organizaci měl v malíku rotmistr, člověk, který mu věkově mohl být otcem a to, co nevěděl o své práci, nestálo za to vědět... Jeho jedinou povinností tudíž bylo podepisovat papíry v době, kdy byl velitel autoparku nepřítomen. Skončilo to tak, že chodil za roťákem jako pejsek a koukal mu přes rameno, ve snaze naučit se něco o skutečném stavu a chodu věcí vezdejších... Uměl totiž báječně velet při pořadových cvičeních, provádět kontrolu výstroje, vytyčovat palebné úhly podpůrných zbraní atd. O péči o vozový park nevěděl skoro nic.
Samozřejmě, moderní armády potřebují na řadě míst lidi se specifickými znalostmi a není žádoucí, aby jedinec schopný, dejme tomu, řídit datové přenosy, ztrácel čas i odbornost plížením v písku a kopáním latrín. Ale současná praxe dovedla tento postulát ad absurdum: Z lemroucha vojensky nevzdělaného a často neschopného velet i v mateřské školce udělá důstojníka jen proto, že má jakýsi diplom z civilní školy. Nějak se pozapomnělo, že vedoucí IT kanceláře nemá v rukou moc nad životy svých podřízených, zatímco vojenský velitel ano.
Neexistují žádné zoufalé situace. Existují pouze zoufalí lidé. /Heinz W. Guderian/
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Teď je jenom otázka, zda-li se to opravdu tak moc zhoršilo a nebo jestli to tak bylo vždycky (speciálně pokud porovnáváme mírový stav vs mírový stav v momentě, kdy se okolo nic zvláštního nebezpečného neděje a nejede se v nějakém polomobilizovaném režimu). Plus neříkejte mi, že i třeba za komančů byl každý důstojník způsobilý a znalý vojenské vědy...muselo tam být kvanta lidí, jejichž největší kvalifikací byl zářný kádrový profil atp. A ti lidé také měli moc nad životy svých podřízených.Martin Hessler píše:Samozřejmě, moderní armády potřebují na řadě míst lidi se specifickými znalostmi a není žádoucí, aby jedinec schopný, dejme tomu, řídit datové přenosy, ztrácel čas i odbornost plížením v písku a kopáním latrín. Ale současná praxe dovedla tento postulát ad absurdum: Z lemroucha vojensky nevzdělaného a často neschopného velet i v mateřské školce udělá důstojníka jen proto, že má jakýsi diplom z civilní školy. Nějak se pozapomnělo, že vedoucí IT kanceláře nemá v rukou moc nad životy svých podřízených, zatímco vojenský velitel ano.
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/clanek_02.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/10002/topic_03.gif)
![Obrázek](http://www.palba.cz/stuha/sfin800.gif)
U národa, u něhož je nejoblíbenějším historickým spisovatelem Vlastimil Vondruška, se nějakého historického prozření a sebereflexe dočkáme opravdu jen velice stěží. (Polarovo motto pro rok 2019)
“Without data, you're just another person with an opinion.” W. Edwards Deming
Brána do Mordoru: https://twitter.com/fbeyeee?lang=cs
- Martin Hessler
- poručík
- Příspěvky: 715
- Registrován: 12/5/2009, 16:49
- Bydliště: Praha
- Kontaktovat uživatele:
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Ale pochopitelně že tento stav existoval a existuje odedávna... Ať už ve středověku, kdy se důstojníky stávali šlechtici bez ohledu na své skutečné vojevůdcovské schopnosti (rozhodující byl původ), nebo v Anglii 17. a 18. století, kdy si movití lidé mohli důstojnickou hodnost koupit... Nebo v již zmiňované nedávné minulosti, kdy se velitelem Západního voj. okruhu mohl stát egoistický polodebil genpor. František Veselý, přezdívaný "Franta Vápno" (nechával totiž dvakrát týdně natírat na bílo obrubníky kolem budovy svého štábu) jen proto, že měl vlivné zastánce v KSČ.Polarfox píše:Teď je jenom otázka, zda-li se to opravdu tak moc zhoršilo a nebo jestli to tak bylo vždycky (speciálně pokud porovnáváme mírový stav vs mírový stav v momentě, kdy se okolo nic zvláštního nebezpečného neděje a nejede se v nějakém polomobilizovaném režimu). Plus neříkejte mi, že i třeba za komančů byl každý důstojník způsobilý a znalý vojenské vědy...muselo tam být kvanta lidí, jejichž největší kvalifikací byl zářný kádrový profil atp. A ti lidé také měli moc nad životy svých podřízených.Martin Hessler píše:Samozřejmě, moderní armády potřebují na řadě míst lidi se specifickými znalostmi a není žádoucí, aby jedinec schopný, dejme tomu, řídit datové přenosy, ztrácel čas i odbornost plížením v písku a kopáním latrín. Ale současná praxe dovedla tento postulát ad absurdum: Z lemroucha vojensky nevzdělaného a často neschopného velet i v mateřské školce udělá důstojníka jen proto, že má jakýsi diplom z civilní školy. Nějak se pozapomnělo, že vedoucí IT kanceláře nemá v rukou moc nad životy svých podřízených, zatímco vojenský velitel ano.
Jenže současný, poměrně dlouhotrvající mírový stav nahrává dalšímu fenoménu: do velitelských funkcí nejrůznějších stupňů jsou jmenováni lidé bez toho, aby se kdokoli zabýval jejich schopnostmi opravdu vést a velet. Absolvovali VŠ, což je v současném pojetí vnímáno jako společenská modla, důkaz schopnosti sám o sobě a vstupenka do elitářského klubu, a tím se pasovali do jakéhosi moderního "šlechtického stavu". Že za příznivých okolností může VŠ absolvovat i jedinec, který je jinak mentálně neschopný samostatné existence, tím už se nikdo nezatěžuje.
Je to smutné a skoro se bojím to říci, ale obávám se, že jen skutečná válka dokáže vynést do čela skutečné vůdce: Takové, kteří se osvědčili v ohni. Mír a celková absence strachu z války nahrává šedi průměrnosti, za vůdce máme tendenci považovat (a vybírat) ty, kdo ve skutečnosti ničím nevynikají, a tudíž nikomu nevadí. A platí to v politice stejně jako v armádě.
Nebo si dovedete v našich dnešních poměrech představit politickou kandidaturu např. takového Winstona Churchilla? Jak místo obligátních plků o zvýšení důchodů, zpřísnění silničního zákona a čerpání eurodotací hřímá z televize "Nemohu vám slíbit nic než krev, pot, slzy a vítězství!"?
Neexistují žádné zoufalé situace. Existují pouze zoufalí lidé. /Heinz W. Guderian/
Re: AČR mladí velitelé vs. zkušení podřízení
Martine, až dojetím zamačkávám slzu čtouce Tvých řádek. Nezbývá mi, než souhlasit. A taky se zamyslet nad modelem současného vojenského odborného vzdělávání. Copak si produkty některých kateder UO zaslouží titul Ing.? Bez urážky, ale požadavky na titul Ing. například na FEL ČVUT jsou někde jinde, než na UO. (nechci srovnávat s minulostí, to už udělal Martin H. a má plnou pravdu) Takže, pokud zůstane zachován požadavek pro vyššího důstojníka, aby měl magisterské vzdělání a současně byl schopen gazdovat od roty výš, tak bych si představoval trochu něco jiného, než co v současnosti armáda dostává. Co takhle veškeré akademické vzdělávání přenechat civilnímu sektoru a armáda by si organizovala jenom odborné vzdělávání pro svoji potřebu (máme přece celou kupu praporčických, důstojnických, pyro, zdrav, SERE, figuranti pro výcvik psů apod. kurzů ve Vyšpointu). A pro funkci vyšší, než velitel čety požadovat doporučení minulého velitele a minimálně třeba rok na předchozí velitelské funkci bez průseru. Chápu, problém by byl s piloty a jinými specializacemi, které civil nevyškolí, ale zas tak hluboce jsem o tom nedumal.
Nějak je tu samočistící schopnost v armádě nutno nastavit. Jestli je tady nějaký znalec, rád bych ho požádal, zda by mohl udělat menší srovnání mezi vzdělávacími, potažmo kariérními systémy různých armád.
Nějak je tu samočistící schopnost v armádě nutno nastavit. Jestli je tady nějaký znalec, rád bych ho požádal, zda by mohl udělat menší srovnání mezi vzdělávacími, potažmo kariérními systémy různých armád.
A Mistr Sun pravil: "Pokud nebyly povely dosti jasné, rozkazy dosti srozumitelné, pak je to chyba hlavního velitele."